- Tidligere: - Jeg trenger hjelp med å komme ut.
- Du vil gi meg alt. - Jeg gir deg ingenting.
Jaz? Jeg har deg. Det gikk bra.
Hannah er her takket være erfaringen i felten.
- Hun har et annet perspektiv. - Det er et lovbrudd å avsløre Jaz.
- Planen krever ekstreme tiltak. - Ministeren vil snakke med deg.
ELDORADO-FLYPLASSEN BOGOTA I COLOMBIA
Er det deres?
Nå vet de hvem som bestemmer.
Nei, men nå skal de få se.
Jeg advarte dere, svin. Jeg sa at jeg er lurere enn dere.
Se og lær. Hold telefonen så de hører det.
Reis deg.
Kom, Lalo. De skal få høre følgene av det de gjorde.
La henne være. Vi tar poenget. Du trenger ikke drepe flere.
Hører dere det? Denne sier at hun er skuddsikker.
Ingen er skuddsikre.
Hent kaffe til meg.
Du klarte deg. Du klarte deg.
- Får du ikke sove, Jaz? - Beklager. Jeg prøvde å være stille.
Man sover lett når man har tre døtre.
Man må være forberedt på å drepe uhyrer under senga når det knirker.
- Hva gjør du? - Lager bestemors sovete.
Det er faktisk veldig godt.
Det er ikke feil å ta imot tilbudet.
Å dra hjem tidligere. Vi har jo bare fire uker igjen likevel.
Det siste jeg ønsker, er å dra hjem.
Hvis du skal bli her, og det gleder meg, kan dere da være stille?
- Det er sterkt sagt av deg. - Hva mener du?
- Jeg snorker ikke. - Hvordan skulle du vite det?
- Hvorfor er du oppe? - Dere ødelegger kvalitetshvilen min.
- Kaller du søvn for "kvalitetshvile"? - Stille. Dere må ikke vekke Top.
Jeg har kjent Adam i ti år. Han kan sove mens noen bruker pressluftbor.
Det eneste som ville vekke ham, er nok...
- Det er Dalton. - Tilgi at jeg vekker deg, kaptein.
Noen andre var før deg. Hvordan går det med direktør Campbell?
Offisielt er hun suspendert og må tenke over prioriteringene sine.
- Bahamas? - Kauai. Der rekker hun nok å tenke.
- Det er et godt valg. - Men det er ikke en koselig prat.
- Vi har et problem. - Jaså?
Mari Diaz, flykaprer, tidligere FARC-revolusjonær.
- Colombias revolusjonære hær? - De ble oppløst i fjor.
De har problemer som sivilister.
Mari anser seg som Robin Hood og beskytter sine.
Hun har ledet attentater mot rike colombianere, med et spor av lik.
Jeg traff på sånne som henne i Sør-Amerika. De er nådeløse.
Diaz krever 500 millioner dollar til en konto på Cuba -
- for det myndighetene gjorde under krigen.
Hun holder 55 gisler, deriblant ti studenter fra USA.
Kapringer er sjeldne etter 11. september.
Hvordan kom de igjennom?
Politiet fant tre drepte flyplassansatte.
Myndighetene har ikke identifisert den fjerde kapreren ennå.
- Våpen? - Ja, de snek om bord fæle ting.
Automatrifler. Og vi tror at de har granater.
Oppdraget er som skapt for Delta eller DEVGRU. Hvorfor ringe oss?
Colombias spesialstyrker slo til for 45 min. siden. De ble slått tilbake.
- Tre soldater og to gisler døde. - Diaz har forsterkninger.
Landene er enige om at det neste lynangrepet...
- ...skal gjøres av et lite lag. - Det er oss.
En av våre må snakke med kaprerne.
Jeg setter ikke livet vårt på spill og lar en fremmed snakke med Diaz.
- Vi har flere der når dere kommer. - Greit, vi er med.
Har du fremdeles en ferdigpakket reiseveske?
- Sjefene har ikke godkjent deg ennå. - Sjefene eller du?
Ikke prøv å mase deg til det. Det hjelper ikke.
Om jeg vil at du skal være med oss? Det er klart.
Det fins rutiner, så folk som meg ikke tar ukvalifiserte beslutninger.
Hvis du ikke er klar, og noe skjer med deg...
...så kunne jeg aldri tilgitt meg selv.
Hva er det?
Til protokollen: Dette er dritkjipt.
Preach. Amir. dere må få tankbilen klar når kontakten kommer.
- McG. Du overvåker. - McG? Jeg savner allerede Jaz.
- Jeg skal nok dekke deg. - Ser bra ut.
- Hvor er den lokale kontakten? - Hun er her.
Miss Rivera. Hyggelig å treffe deg.
- Kameraer kan ikke erstatte møter. - Kall meg Hannah. Og i like måte.
- På tide å treffe stemmene i hodet. - Hei. Jeg er Joseph.
- Joseph. Det gikk da fort. - Jeg heter jo det, Raisani.
Gleder meg. Du har reddet hekken vår utallige ganger.
Iallfall flere enn Joseph kan telle til.
- Jeg trodde at du var høyere, Amir. - Det trodde mora hans også.
- Høyden er ikke alt. - Nei, men det er noe.
- Hun passer godt inn her. - Bra, for vi må komme i gang.
Noah gikk over planen, hva?
Lur plan å late som om dere vil tanke flyet for å komme inn.
Det er lurt hvis du kan få Diaz til å gå med på å fylle tanken.
Gjør din greie, så gjør vi vår.
Om halvannen time sitter vi alle på et jetfly vekk herfra, håper jeg.
Ha det.
- Er det bra å være i felten igjen? - Det er ganske rått.
- Lucia. - Edgar.
Edgar Triana fra rikspolitiet. Lucia Santos i Forsvarsdeptet.
De ringte oss, så de bør være forbundsfeller.
Vi har en direktelinje til flyet.
Luftrommet rundt flyplassen er stengt.
Laget deres har et ekstra fly.
- Jeg ser laget her, miss Rivera. - Fortell om Diaz' partnere.
Julian og Raul Yepes. Brødre.
De ble med Diaz' enhet som unge og kan knyttes til flere lynangrep.
De lever og dør for henne. Lalo Mahecha er nok den fjerde kapreren.
Han gikk om bord som passasjer. En gåte.
Han har ikke kriminelt rulleblad.
Men vi har hørt at han ble med i Diaz' gruppe i år.
Bra. Ny i gruppen. Kanskje jeg kan så tvil.
De begynte med en amerikansk kvinne.
De tror at hun vil tilbake til FARC og skal drepe gislene nå.
Faren min er fra Caldas, og mamma er fra Caracolí.
Jeg er 100 prosent antioquianer. Hvor kommer du fra?
Det høres ut som om du gikk på privatskole i hovedstaden.
Tilgi kollegaen min. Han forhandlet før lynangrepet. Dagen var hard.
Da kan han holde kjeft og sette seg og hvile, så jeg kan hjelpe de andre.
Jeg skal ikke lyve. Det der var rått.
Aggregatet har drivstoff til 30 minutter.
Hvis vi skal gjøre dette, så må det skje nå.
- Hvordan går det, Dalton? - Ett minutt unna.
- McG? Er det noe vi må vite? - Har dere tatt Aero Azur noen gang?
- Hva gjør du? - Passasjerene trenger vann.
De gode gjerningene... er meningsløse.
Sentralen. Angrepslag Alpha avventer.
Hannah. Din tur.
Lalo!
Miss Diaz. Jeg heter Hannah Rivera. Jeg jobber for USAs regjering, -
- og jeg skal gi dere det dere trenger. Rolig.
Du snakker som en innfødt. Velkommen til Colombia.
Jeg sier som jeg sa til colombianerne:
Det er ingen vits i å snakke hvis dere ikke har penger.
Det er null på den kontoen nå.
Ja. Jeg jobber med det, men jeg trenger tid.
- Til gjengjeld vil jeg tilby hjelp. - Hjelp?
Fantastisk. Kunne dere bare hjulpet da regjeringen stjal landet vårt, -
- drepte folkene og lurte bort lederne.
Vil du hjelpe, så gi meg 500 mill. dollar til mat til folket.
Folket ditt har lidd, og du vil ta hånd om dem.
Jeg prøver å overføre det snarest. Imens tar drivstoffet deres slutt.
Da mister dere lyset og klimaanlegget.
Passasjerene blir utsatt for enda mer press.
La meg tanke hjelpekraftaggregatet.
Passasjerene er rolige. Jeg kan jobbe med pengene.
Jeg sender én mann. Dere kan se ham komme.
Greit, miss Rivera. Vi tar drivstoffet deres.
Én fører. Han må kjøre en hel runde før han kommer forbi cockpiten.
Vi vil sjekke at han ikke har ubudne gjester.
Kan dere gjemme dere i lastebilen?
- Nei. - Avblås og omgrupper.
Så snilt, men vi er alt på vei. Det er ikke mulig å avbryte nå.
Jeg stoler ikke på henne. Se på dem fra cockpiten.
Jeg følger med herfra.
Endrede planer. Jeg kommer inn.
Kat? Jeg trenger noe å skrive med.
Jeg skal snart svinge rundt.
Er dere klare til å trimme?
- Håper han kjører bedre enn deg. - Ja.
- Følg med. - Du kjørte nesten over foten min!
- Tenk deg om når du ber Amir kjøre. - Det var en sving helt rundt.
- Nå skal jeg losse lasten. - Oppfattet.
Vent, Top.
Avbryt angrepet. Diaz har en bombe på flyet.
- Kan jeg hjelpe deg? - Jeg kommer med gaver.
Får jeg begynne å jobbe igjen?
Fett.
- Er det du som er psykologen? - Kaptein Martin. Eller Xander.
Xander? Likte ikke foreldrene dine deg?
Må jeg snakke med deg for å beholde disse?
Nei. Jeg var med i et lag som ditt før jeg ble terapeut.
Du trenger ikke gjøre noe. Jeg tror du har det bra.
Men jeg vil gjerne snakke om det som hendte, hvis du vil fortelle.
Ellers kan vi kanskje småprate over en kopp kaffe.
Jeg vet at laget ditt er på oppdrag, og at det er dritkjipt.
Stemmer informasjonen? Hvis det er en bombe på flyet når vi går inn, -
- så kan vi bli en rosa tåke.
Vi zoomer inn punktet. Foreta en fargedeling.
En hånd og et erme. Neglelakk. Det er en kvinne... antakeligvis.
Vis meg ermet. Det ser ut som et monogram.
- Er det noe som plager deg? - Ja. Diaz.
Pengene skal sendes til Cuba. Da kan alle i organisasjonen få tilgang.
Cuba liker revolusjonære.
Likevel lander hun flyet i Colombia, der hun ikke er like trygg.
Jeg overser noe her.
Både Edgar og jeg har jaktet på Mari Diaz i mange år.
Hun har alltid trodd at hun er Gud. Hun krevde full lojalitet i FARC.
Hun ofret sine folk som kveg hvis det hjalp.
Hun landet flyet her som en demonstrasjon. Det lover jeg.
Vi vet hvem som skrev lappen.
Elena Bernal. En av flyvertinnene.
35, født i Dallas, typisk forstadsoppvekst.
Ingenting tyder på at hun vil risikere livet for å hjelpe.
Man vet aldri når noen vil bli helt. Jeg har sett tøffe agenter sprekke -
- og vanlige mennesker være så sterke at man gråter.
- Jeg trodde at du var på Kuai, sjef. - Du er genial, men for godtroende.
Jeg er teknisk sett suspendert. Anse meg som en rådgiver.
- Jeg føler ikke noe press. - Bacongull?
Informasjonen stemmer. Det er en bombe på flyet.
Fanken også.
- Er den i lasterommet? - Nei.
De heiste den nok opp gjennom elektronikkrommet.
Det er ferdig tanket. Jeg må snart dra tilbake, ellers virker det snålt.
Ta med Amir og McG lengst bort på flyplassen, og kjør simuleringer.
Fire fi foran, to bak. På under ti sekunder.
Top? Bør jeg ikke desarmere bomben først?
- Nei. Jeg er spesialist på sånt. - Jeg har ti års erfaring.
Kanskje det, men du har tre barn.
Takk, men å sette livet på spill er jobben vår.
Det er ikke grunn nok til at du bør føre an.
Nok til å avgjøre uavgjort. Du sier jo alltid at marinejegere går først.
Vi vet at de bare er løpegutter for deltastyrken. Bevis at jeg tar feil.
På vei tilbake til basen.
Bare vi ikke må kjøre rundt igjen.
Noah? Vi har et problem. Det er stort.
- Bortsett fra bomben, mener du? - På grunn av den.
Tenk deg om. Hvorfor holder Diaz hemmelig at hun har en bombe?
Det er bare én forklaring: Hun har tenkt å sprenge den.
Derfor landet hun i hovedstaden. Som en demonstrasjon.
Når hun ser penger på kontoen, -
- sprenger hun flyet med seg selv og gislene om bord.
I den skrudde hjernen hennes blir det et kamprop for folket hennes-
- og garanterer at hun blir en legende.
Hannah har rett. Mari vil bli martyr.
Å, flott.
Dette er ikke den småpraten og kaffen jeg hadde ventet.
- Jeg vil ikke betro meg til deg. - La meg iallfall spille.
Greit. Da fyrer vi opp denne.
Hvordan gjør jeg det?
- Klart! - Hvordan gikk det?
- 23,4 sekunder. - Det holder ikke.
Det er 23,4. Vi klarer det under ti.
Det er det samme hvis jeg ikke klarer å desarmere denne.
Jeg kan rive av dekselet, men da kan vi gå opp i røyk.
- Ser dere det? - Bildene blir analysert nå.
- Hvordan ser det ut? - Bortsett fra at den er armert?
Tror du virkelig at Diaz er på et selvmordsoppdrag?
Hva sier du om å trekke tilbake folkene dine?
Iallfall til planen er vanntett.
Der har vi det.
- Mari... - Jeg vet hva du gjorde...
...med drivstoffbilen. Lurt.
Jeg sjekket måleren. Vi fikk bare drivstoff til noen timer.
Dermed kan du forhandle med jevne mellomrom. Vi gjør det heller sånn:
Jeg dreper de ti studentene når drivstoffet tar slutt.
Ikke så snedig som det du gjorde, men jeg tar kraft framfor finesse.
Si at hun ikke skal ringe mer.
- Du må slutte å ringe. - Vent, Lalo?
- Er det ikke Lalo? - Vet du hva jeg heter?
Jeg vet til og med at hjembyen din heter Florencia.
- Jeg hadde slekt der. - Du må slutte å ringe!
Og du regnet ikke med at det skulle bli så komplisert.
- Eller at uskyldige ble skadet. - Du må ikke ringe!
Du må åpne øynene. Mari er ikke den du tror.
Lalo. Hun har planlagt alt veldig grundig, ikke sant?
Ned til den minste detalj. Spør Mari om fluktplanen hennes.
Hva gjør du? Legg på nå!
Du kan ikke stole på henne.
Bare på meg.
- Mari? - Ja, elskling.
Det var ikke noe.
Nå er alle skruene ute av dekselet.
Teknikerne sier at du kan fjerne panelet.
Men det er en kvikksølvbryter på baksiden.
Plata må ligge vannrett fram til strømmen er brutt.
- Hvis plata heller over tre grader... - Kom hit og gjør det selv, Noah.
- Det heller to grader mot høyre. - Din eller min høyre?
- Hvordan kan han le nå? - Da lar jeg være å gråte.
Nå kapper jeg den første kabelen.
Jeg kapper den andre.
Sånn.
Greit. Kvikksølvbryteren er borte.
Nå skal vi se hva vi har.
Hannah har rett. Bomben er altfor stor.
Hun vil avslutte med et smell.
Vi skal sørge for at utløseren ikke virker. Jeg skal se på antennene.
- Lalo. Du er ingen morder. - Nei, men det er jeg.
Hvis du ringer igjen, dreper jeg amerikanerne og kaster dem ut.
Fra nå av ringes det bare fra denne siden.
Neste gang vil jeg ha nyheter om pengene.
Fjernutløseren er ubrukelig. Nå kan hun ikke sprenge den derfra.
Vent.
Preach? Har du sett en signalutløser med mekanisk reserve?
Jeg har hørt om dem. FARC pleide å bruke dem.
Det ville vært godt å vite for fem minutter siden.
- Hvordan går det for dere? - Vi er ikke på ti sekunder ennå.
Jeg kan ennå ikke hindre Diaz i å sprenge.
Det virker som om vi alle mislykkes.
Hva? Raul? Når? Hvor?
Det er en amerikaner i lasterommet. Drep ham.
Du var på et lag. Hva hendte?
Et syrisk rasshøl skjøt på meg. Jeg glemte å dukke.
Jeg er heldig som lever.
Men i det første året syntes jeg bare synd på meg selv.
En dag innså jeg endelig at det var som i filmen "Frihetens regn".
Jeg måtte komme i gang med å leve eller dø.
Den beste måten var å hjelpe andre som meg.
Skadet de deg?
Jeg leste rapporten, men jeg spør deg.
Jeg er en overlever, Jaz. Men man blir uansett påvirket.
Kanskje ikke da, men nå.
Det er bedre å si det høyt enn å la det hjemsøke en.
Hva er det som hjemsøker deg?
Jeg er livredd for å miste dem.
Jeg begynner på tennhettene. Kom dere under ti sekunder.
Å bli bortført og torturert... Det kan jeg takle.
Far hatet meg fra det øyeblikket jeg ble født som jente. Men...
Da karene mine kom og reddet meg...
Det var første gang noen kom for å hjelpe deg... noen gang.
Ja.
Sentralen? Det er noen her.
- Hvordan er det mulig? - Jeg vet ikke. Jeg har vært stille.
Det er et lukket system. Noen på bakken må snakke med dem.
Om to minutter har jeg uskadeliggjort tennhettene.
Snart vil Diaz lure på hva som skjedde med fyren jeg knertet.
- Vi må gå inn i flyet nå! - Oppfattet.
Du kan miste dem. Det vet du nå. Innerst inne.
Det er en fæl følelse, som å...
- ...falle uten å treffe bakken. - Hva gjør man?
Blir vant til det, litt av gangen.
Du kan finne noe som får deg til å tenke det motsatte.
Konsentrer deg om hvor heldig du er som har dem, hver gang du er redd.
Det gjør jeg.
Ja. Takk.
Det koster ikke noe.
Det vil gå over, soldat. Ellers vet du hvordan du får tak i meg.
Ikke ta det personlig.
- Ingen slår meg. - Vi får se på det.
Hvorfor somler Raul sånn?
- Hva foregår? - Det kommer et angrep til.
- Hvordan? Når? Hvor fra? - Jeg sjekker og ringer igjen.
Laget mitt nærmer seg flyet herfra, under halen. Kaprerne ser dem ikke.
Så går de under flykroppen og tar bordingsstiger til dørene.
Nå er det amerikanerne som angriper.
De tar trappene opp, inn gjennom dørene. Vi skyter når de kommer.
Raul! Svar. Fant du noen?
Lalo? Ser du noe? Kommer de?
- Hva er det som foregår? - Hvordan er fluktplanen?
- Ikke nå. - Du har en bombe.
Hvorfor sa du ikke noe? Du har kanskje ikke tenkt å overleve.
Dette er større enn oss, Lalo.
Vi skal hjelpe folkene våre. Det kommer en erklæring siden.
- Da ser de hvor sterke FARC er. - De er uskyldige.
Bare blodet deres teller.
Nei, nei, nei!
- Preach! Gå inn. - Nå kommer vi.
Det er amerikanerne!
- Nei, ikke skyt! - Din forræder, Lalo!
Det gikk bra. Alle klarte seg.
Dere gikk glipp av all moroa.
- Avledningen var vellykket. - Ja, perfekt.
Trusselen er nøytralisert, Hannah.
Mottatt. Trusselen er nøytralisert.
- Den megga var gal. - Jeg hørte det.
- Hvordan har du det? - Litt ør. Hvor ille er det?
Du må sy et par sting i den flengen. Vi drar til sykehuset.
- Gi meg en av dem. - Ta det rolig med vodkaen.
Jeg får ikke drikke i tjenesten, men jeg tror jeg nettopp stemplet ut.
Jeg burde takke dere.
Du og laget ditt gjorde jobben.
Lynangrepet ville kanskje ikke gått om du ikke hadde gitt Mari løgnene.
Jeg tenkte at det var en forræder her.
Hvordan kunne Diaz være så lur? Hun hadde en på utsiden.
Du fikk ham.
- Tvilte du på det? - Ikke et øyeblikk.
- Er jeg æresmedlem nå? - Nei, fullverdig. Du får en plakett.
- Skal du tilbake til Washington? - For nå.
Vil du ha jobben min?
Jeg har jobben din i fem minutter til.
- Den kler deg. - Nå blir jeg redd.
Ta det rolig. Jeg skal ingen steder.
- Men jeg vil ha lønnsøkning. - Forutsigbart!
- Får du komme tilbake alt? - Han sa at jeg er som ny.
Det var Amirs tur til å overvåke. Det gjorde meg veldig nervøs.
- At han sikter i min retning... - Du vet at jeg sikter godt.
- Du kan ikke treffe den pinnen. - Vi vedder.
- Ren flaks. - Så godt å ha deg tilbake.
- Kvitt eller dobbelt, Amir. - Jeg vil gjerne tjene penger.
- Jeg vil også være med. - Greit.
- Er ikke Xander en bra kar? - Kjenner du ham?
Vi er nære bekjente.
I yrket vårt...
...har erfaring... en høy pris.
Det var i Falluja høsten 2004.
Tempoet var så høyt at vi mistet tellingen på likene.
Jeg hadde utgytt så mye blod da...
...at jeg fikk sansen for det.
Befalet mitt måtte rive meg bort fra en drittsekk...
...som jeg hadde kuttet strupen på fordi han drepte en av vennene mine.
Det var ikke nok med at jeg hadde drept ham.
Jeg ville ta hodet hans...
...og henge det på veggen, over våpenstativet.
Jeg så ikke lenger hva som gjorde meg bedre enn dem.
Jeg vet ikke om...
...om vi må ha en mørk side for å gjøre denne jobben.
Men jeg har sett min.
Og... hva jeg enn gjør...
...så forsvinner den aldri.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com